בחירות 2010 בבריטניה: ניתוח ראשוני
הבחירות הכלליות בבריטניה התקיימו ב-6 במאי. בעיני רבים מערכת בחירות זו היא החשובה ביותר זה שנים בעיקר בשל מצבה הכלכלי העגום של בריטניה, והיא אף אחת המעניינות ביותר, שכן הפעם היה קשה עד בלתי אפשרי לחזות מה יהיו התוצאות. רוב הסקרים הורו כי לאחר 13 שנים רצופות בשלטון, מפלגת הלייבור תאבד מושבים רבים והשמרנים יקבלו את מרב הקולות, ואולם כלל לא ברור אם הם יזכו ברוב מוחלט של המושבים. תוצאות הבחירות אימתו בחלקן את התחזיות הנ"ל.
![](/media/6616/big-ben.jpg)
ראשית, כצפוי, בריטניה התעוררה לראשונה מזה שנים למצב בו אף מפלגה לא נהנית מרוב בפרלמנט. שנית, ואף זאת לפי ההערכות המוקדמות - השמרנים זכו למירב הקולות ולמירב המושבים.
עם זאת, היו בתוצאות גם מידה כלשהיא של הפתעה. ההפתעה הגדולה ביותר הייתה כשלונם של הליברל-דמוקרטים לשמר את התנופה שלהם בעקבות העימותים הטלויזיוניים עד ליום הבחירות. קלג, שסחף את אהדת הציבור, כשל ביום הבחירות לתרגם את האהדה כלפיו להצבעה לליברל-דמוקרטים. התמיכה בליברל-דמוקרטים גדלה בכאחוז בלבד, וכוחם בפרלמנט הצטמצם. נראה כי ביום הבוחר, חזרו מצביעים רבים לדפוסי הצבעה הרגילים ובחרו באחת משתי המפלגות הגדולות. במובן זה, המערכת הדו-מפלגתית נמצאת אולי תחת איום, אך היא עדיין כאן, לפחות לפי שעה. קמרון והשמרנים קיבלו כאמור את מרבית הקולות והגדילו את כוחם אך חסרים להם כעשרים מושבים לרוב המיוחל.
במובן מסויים, מזכיר המצב הפוליטי למחרת יום הבחירות למצב בו הייתה ישראל למחרת הבחירות האחרונות - אף אחד אינו מרוצה. כמו קדימה ב-2009, השמרנים יצאו המפלגה הגדולה אך כלל לא בטוח כי הם יהיו אלה שירכיבו ממשלה. כמו הליכוד, יש ללייבור סיכוי להרכיב ממשלה למרות ש"הפסידה" בבחירות. ולהבדיל אלף הבדלות, כמו ישראל ביתנו ב-2009, גם הליברל-דמוקרטים לא מימשו את ההצלחות הגדולות שניבאו להם הסקרים טרם הבחירות. כמו בישראל ב-2009, לא ברור איזו ממשלה הולכת לקום והערפל הפוליטי לא התפזר. כפי שהעיר אחד מבעלי הטורים בבריטניה: "העם אמר את דברו, אך לא ברור בדיוק מה הוא אמר".
הכדור עובר כעת לידי המלכה. לפי הנוהג, במצב של פרלמנט תלוי, ניתנת לראש הממשלה המכהן זכות הראשונים לנסות להקים ממשלה ולזכות באמון הפרלמנט. לפיכך, המלכה עשוייה להטיל על בראון את הרכבת הממשלה. בראון מצידו, למרות המפלה היחסית אליה הצעיד את מפלגתו, כבר רמז כי הוא עומד לממש את זכותו ולנסות להקים קואליציה חסרת תקדים עם הליברל-דמוקרטים. אולם הבעייה היא שאפילו לקואליציה כזו אין רוב מוחלט של המושבים. בנוסף, ניק קלג הצהיר כי לדעתו קמרון זכאי לקבל את ההזדמנות הראשונה להרכיב ממשלה. לפיכך, ייתכן מצב בו המלכה תהיה קשובה לקולות האומרים שלמרות אי הודאות, דבר אחר ברור: בראון והלייבור איבדו את המנדט לשלוט. לייבור איבדה כמאה מושבים, השמרנים קיבלו 7% קולות יותר ועל כן לא יהיה זה ראוי להותיר את המושכות בידי בראון. במצב כזה של חוסר ודאות אין זה פלא כי יש החוזים בחירות נוספות אשר יתקיימו בתוך פרק זמן של שנה.
תוצאות הבחירות
שם המפלגה | 6.5.2010 | 5.5.2005 | ||
תמיכה באחוזים | מספר מושבים | תמיכה באחוזים | מספר מושבים | |
המפלגה השמרנית Conservative Party |
36.1% | 306 | 32.3% | 198 |
מפלגת הלייבור Labour Party |
29.0% | 258 | 35.2% | 356 |
ליברל-דמוקרטים Liberal-Democrats |
23.0% | 57 | 22.1% | 62 |
יוניוניסטים Unionist Party |
0.6% | 8 | 0.9% | 9 |
המפלגה הסקוטית הלאומית SNP |
1.7% | 6 | 1.5% | 6 |
אחרים | --- | 14 | --- | 15 |
מושבים שטרם הוכרעו | --- | 1 | --- | --- |
סה"כ | --- | 650 | --- | 646 |
ד"ר עופר קניג הוא חוקר ומידען במכון הישראלי לדמוקרטיה